До уваги керівників шкіл!

 На виконання рішення наради обласного центру психології разом з управлінням освіти від 03 квітня 2015 року та з метою попередження проявів суїцидальної поведінки серед школярів практичним психологам потрібно провести роботу щодо виявлення проявів суїцидальної поведінки та корекцію з даного напрямку роботи з учнями 6-11 класів і опитування педагогів з даної проблеми. Про роботу прозвітувати до 15 травня 2015 року особисто методиста РМК Спринь Г. І. для інформування обласного управління освіти. Надсилаємо  методики  для проведення даної роботи:

1.	МЕТОДИКА ВИЗНАЧЕННЯ СХИЛЬНОСТІ 
ДО СУЇЦИДАЛЬНОЇ ПОВЕДІНКИ
(М. Горська)
Мета: виявлення схильності індивіда до суїцидальної поведінки.
Форма проведення: індивідуальна чи групова. Час: 30—45 хв. Вік: із 14 років.
Інструкція досліджуваному. Зараз вам зачитають твердження, навпроти кожного з них ставте оцінку за таким принципом: якщо твердження вам підходить — то 2, якщо не зовсім підходить — 1, якщо зовсім не підходить — 0.
Бланк опитувальника
1.	Я часто невпевнений у своїх силах.
2.	Нерідко мені здається безвихідним становище, з якого можна було б знайти вихід.
3.	Я часто залишаю за собою останнє слово.
4.	Мені важко змінювати свої звички.
5.	Я часто червонію через дрібниці.
6.	Неприємності мене часто засмучують, і я впадаю у розпач.
7.	Нерідко в розмові я перериваю співрозмовника.
8.	Мені важко переключитися з однієї справи на іншу.
9.	Я часто прокидаюся вночі.
10.	При великих неприємностях я беру провину на себе.
11.	Мене легко роздратувати.
12.	Я дуже обережний у зміні свого життя.
13.	Я легко впадаю у розпач.
14.	Нещастя і невдачі нічого мене не вчать.
15.	Мені доводиться часто робити зауваження іншим.
16.	У суперечці мене важко переконати.
17.	Я переймаюся навіть через уявні неприємності.
18.	Я часто відмовляюся від боротьби тому, що вважаю її марною.
19.	Я хочу бути авторитетом для оточення.
20.	Нерідко не полишають думки, яких слід було б позбутися.
21.	Мене лякають труднощі, з якими зіткнуся в житті.
22.	Нерідко почуваюся беззахисним.
23.	У будь-якій справі я не задовольняюся малим, а хочу досягти максимального успіху.
24.	Я легко зближуюся з людьми.
25.	Я часто звертаю увагу на свої недоліки.
26.	Інколи у мене буває пригнічений настрій.
27.	Мені важко стримувати себе, коли я гніваюсь.
28.	Я дуже хвилююсь, якщо в моєму житті несподівано щось змінюється.
29.	Мене легко переконати.
30.	Я відчуваю розгубленість, коли у мене виникають труднощі.
31.	Мені більше подобається керувати, а не підкорятися.
32.	Нерідко я виявляю упертість.
33.	Мене хвилює стан мого здоров'я.
34.	У скрутні хвилини я іноді поводжуся, як дитина.
35.	У мене різка жестикуляція.
36.	Я неохоче йду на ризик.
37.	Я важко витримую очікування чогось.
38.	Я думаю, що ніколи не зможу виправити своїх недоліків.
39.	Я — мстивий.
40.	Мене засмучують навіть незначні порушення моїх
планів.
Обробка результатів
I.	Шкала тривожності: 1, 5, 9, 13, 17, 21, 25, 29, 33, 37.
II.	Шкала фрустрації: 2, 6, 10, 14, 18, 22, 26, 30, 34, 38.
III.	Шкала агресії: 3, 7, 11, 15, 19, 23, 37, 31, 35, 39.
IV.	Шкала ригідності: 4, 8, 12, 16, 20, 24, 28, 32, 26, 40.
Інтерпретація результатів
Для кожної групи можлива кількість балів від 0 до 20, де «0» визначається як невиявлений прояв цієї характеристики.
І. Шкала тривожності — визначає рівень здатності індивіда до відчуття тривоги:
0—7 балів — низький рівень тривожності;
8—11 балів — середній рівень тривожності;
12—16 балів — високий рівень тривожності;
17 балів і більше — дуже високий рівень тривожності.
II.	Шкала фрустрації — виявляє ступінь розчарування, яке виникає через реальні або уявні перешкоди, що заважають досягненню мети:
0—7 балів — низький рівень фрустрації; 
8—9 балів — середній рівень фрустрації;
10—	15 балів — високий рівень фрустрації;
16	балів і більше — дуже високий рівень фрустрації.
III.	Шкала агресії — виявляє підвищену психологічну активність, прагнення до лідерства через застосування сили до інших людей. Для суїцидентів допускається зниження агресивності від 10 до 0:
0—10 балів — низький рівень агресивності;
11—	12 балів — середній рівень агресивності;
13—16 балів — високий рівень агресивності;
17	і більше — дуже високий рівень агресивності.
IV.	Шкала ршідності-ускладнення у зміні визначеної суб'єктом діяльності за умов, що така перебудова справді потрібна. Для осіб із суїцидальною поведінкою — 13 балів і вище:
0—10 балів — низький рівень ригідності;
11—12 балів — середній рівень ригідності;
13—16 балів — високий рівень ригідності;
17 балів і більше — дуже високий рівень ригідності.
Психолог додає всі бали за 4 шкалами і визначає показник схильності до суїцидальної поведінки:
0—38 балів — рівень схильності до суїцидальної поведінки низький;
39—45 балів — рівень схильності до суїцидальної поведінки потребує уваги до підлітка;
46 балів і більше — рівень схильності до суїцидальної поведінки високий, потрібна корекційна робота.

2.	Методика виявлення групи ризику 

Вік досліджуваного: з 14 років.
Інструкція. Тут немає правильних і неправильних відповідей. Відповідай на кожне запитання таким чином: якщо ти згоден - відповідай "так", якщо не згоден - відповідай "ні". Якщо ти не живеш разом з батьками, то відповідай на запитання про сім'ю, маючи на увазі тих людей, з якими живеш.
Текст опитувальника
1.	Чи вважаєш ти, що людям можна довіряти?
2.	Чи легко ти знаходиш друзів?
3.	Чи буває так, що твої батьки заперечують проти друзів, з якими ти зустрічаєшся?
4.	Чи часто ти нервуєш?
5.	Чи є ти зазвичай в центрі уваги в компанії однолітків?
6.	Ти не любиш, коли тебе критикують?
7.	Чи гарячкуєш ти іноді настільки, що починаєш кидати предмети?
8.	Чи часто у тебе виникає відчуття, що тебе не розуміють?
9.	Чи здається іноді, що за твоєю спиною люди говорять про тебе погано?
10.	Чи багато у тебе близьких друзів?
11.	Чи соромишся ти звертатися до людей по допомогу?
12.	Чи подобається тобі порушувати встановлені правила?
13.	Чи завжди ти вдома забезпечений(а) всім необхідним?
14.	Чи боїшся ти залишатися один (одна) в темноті?
15.	Ти завжди упевнений(а) в собі?
16.	Ти звичайно здригаєшся при незвичайному звуці?
17.	Чи буває, що коли ти запишаєшся один (одна), настрій поліпшується?
18.	Чи здається тобі, що у твоїх друзів щасливіша сім'я, ніж у тебе?
19.	Чи відчуваєш ти себе нещасним(ою) через нестачу грошей в сім'ї?
20.	Чи буває, що ти злишся на всіх?
21.	Чи часто відчуваєш себе беззахисним(ою)?
22.	Чи важко тобі відповідати в школі перед всім класом?
23.	Чи є у тебе знайомі, яких взагалі не терпиш?
24.	Чи можеш ти вдарити людину?
25.	Ти іноді пробачаєш людям?
26.	Чи часто батьки карають тебе?
27.	Чи з'являлося у тебе коли-небудь сильне бажання втекти з дому?
28.	Чи часто відчуваєш себе нещасним?
29.	Чи легко ти можеш розсердитися?
30.	Ризикнув(ла) б ти схопити за вуздечку коня, що біжить?
31.	Ти людина боязка і сором'язлива?
32.	Чи буває у тебе відчуття, що тебе недостатньо люблять в сім'ї?
33.	Ти часто помиляєшся?
34.	Чи часто у тебе буває веселий і безтурботний настрій?
35.	Чи люблять тебе знайомі, друзі?
36.	Чи буває, що батьки тебе не розуміють і здаються тобі чужими?
37.	При невдачах чи буває у тебе бажання втекти абикуди і не повертатися?
38.	Чи буває, що хтось з батьків викликав у тебе відчуття страху?
39.	Чи заздриш ти іноді щастю інших?
40.	Чи є люди, яких ти ненавидиш по-справжньому?
41.	Чи часто ти б'єшся?
42.	Чи легко тобі всидіти на місці?
43.	Ти охоче відповідаєш біля дошки у школі?
44.	Чи буває, що ти такий(а) засмучений(а), що довго не можеш заснути?
45.	Чи часто ти лаєшся?
46.	Міг (могла) б ти без тренування керувати парусним човном?
47.	Чи часто у вашій сім'ї бувають сварки?
48.	Ти завжди робиш усе по-своєму?
49.	Чи часто тобі здається, що ти чимось гірший(а) за інших?
50.	Чи легко тобі вдається підняти настрій друзям?

Ключ до опитувальника
Показник 	Номер запитання	
1.	Відносини в сім’ї	3+, 13-, 18+, 19+, 26+, 27+, 32+, 38+, 47+	
2.	Агресивність	7+, 12+, 24+, 25+, 30+, 40+, 41+, 45+, 46+	
3.	Недовіра до людей	1-, 2-, 8+, 9+, 10-, 11+, 22+, 23+, 31+	
4.	Невпевненість у собі	4+, 14+, 15-, 16+, 20+, 21+, 28+, 29+, 33+, 39+, 49+	
5.	Акцентуація: гіпертимна, істероїдна, шизоїдна, емоційно-лабільна	34+, 42-, 50+, 5+, 35+, 43+, 17+, 36+, 48+, 6+, 37+, 44+ 	

Обробка і оцінювання результатів
Відповіді учнів звіряються з ключем. Підраховується кількість збігів відповідей з ключем за кожною шкалою. Сумарний бал за кожною з п'яти шкал відображає ступінь її вираженості.

Показник	Високі бали (група ризику)	
1. Відносини в сім’ї	5 і більше	
2. Агресивність	5 і більше	
3. Недовіра до людей	5 і більше	
4. Невпевненість у собі	6 і більше	
5. Акцентуація: гіпертимна, істероїдна, шизоїдна, емоційно-лабільна	2-3 бали за кожним типом акцентуації	

Інтерпретація результатів
1.	Взаємини в сім'ї. Високі бали свідчать про порушення внутрішньо-сімейних відносин, яке може бути зумовлене:
•	напруженою ситуацією в сім'ї;
•	батьківською неприязню;
•	необґрунтованими обмеженнями і вимогами щодо дисципліни без відчуття батьківської любові;
•	страхом перед батьками і т.д.
2.	Агресивність. Високі бали свідчать про підвищену ворожість, грубість.
3.	 Недовіра до людей. Високі бали свідчать про сильно виражену недовіру до оточуючих людей, підозріливість і ворожість.
4.	 Невпевненість у собі. Високі бали свідчать про високу тривожність, невпевненість особистості в собі.
5.	 Акцентуація характеру. До групи ризику відносять такі типи акцентуації характеру:
Гіпертимний тип. Відрізняється майже завжди гарним настроєм, енергійний, активний, не любить дисципліни, дратівливий.
Істероїдний тип. Проявляє підвищену любов до самого себе, жадає сторонньої уваги, ненадійний у стосунках.
Шизоїдний тип. Характеризується замкнутістю і невмінням розуміти стан інших людей, часто замикається в собі.
Емоційно-лабільний тип. Характеризується непередбачуваною мінливістю настрою.

3.	Методика дослідження соціальної адаптованості

Вік досліджуваного: з 12 років.
Інструкція. Вам пропонується 25 тверджень. Якщо ці твердження справедливі (на вашу думку), то позначте значком "+" у стовпчику "Так". Якщо несправедливі, то поставте "+" - у стовпчику "Ні".

Твердження	Так	Ні	
1. Я часто відчуваю нудоту			
2. Працюючи, я втомлююся			
3. Я не можу зосередитися на чомусь одному			
4. Я хвилююся з будь-якої причини			
5. Коли я щось роблю, мої руки тремтять			
6. Я часто хвилююся			
7. Мені часто сняться страшні сни			
8. Я пітнію навіть у холодну погоду			
9. Я постійно відчуваю голод			
10. Мене часто непокоїть шлунок			
11. Іноді через хвилювання не можу спати			
12. Мене легко вивести з рівноваги			
13. Я більш чутливий, ніж інші			
14. Я часто через щось хвилююся			
15. Дуже прикро, що я не такий щасливий, як інші			
16. Я легко можу заплакати			
17. Коли мені доводиться чекати, це мене дратує			
18. Інколи я почуваюся таким метушливим, що не можу всидіти на одному місці			
19. Я боюся труднощів			
20. Іноді я відчуваю свою непотрібність			
21. Я сором'язлива людина			
22. Я думаю, що для мене в усьому багато труднощів			
23. Я завжди напружений			
24. Іноді я почуваюся розбитим			
25. Я уникаю труднощів			

Обробка та інтерпретація
Підрахувати суму відповідей «так» на всі твердження. Якщо сума відповідей «так» становить:
1-3 - висока адаптованість;
4-10 – середня;
11-20 – низька;
21-25 – соціальна адаптованість дуже низька, властивою є невпевненість у собі, внутрішні конфлікти.

4.	Методика "Самооцінка психічних станів" (за Г. Айзенком) 

Вік досліджуваного: з 12 років.

№ з/п	Психічні стани	Підходить	Не дуже підходить	Не підходить	
		2	1	0	
1	Не відчуваю у собі впевненості				
2	Часто червонію без причини				
3	Мій сон мене непокоїть				
4	Легко починаю нудьгувати				
5	Непокоюся через неприємності, які є тільки в уяві				
6	Мене лякають труднощі				
7	Люблю аналізувати свої недоліки				
8	Мене легко переконати				
9	Я підозріливий				
10	Важко переношу час очікування				
11	Нерідко мені здаються безвихідними ситуації, із яких можна знайти вихід				
12	Неприємності мене сильно засмучують, я падаю духом				
13	У неприємних ситуаціях я схильний без поважних причин звинувачувати себе				
14	Нещастя та невдачі нічому мене не вчать				
15	Я часто відмовляюся від боротьби, вважаю її даремною				
16	Я часто почуваю себе беззахисним				
17	Іноді у мене буває стан відчаю				
18	Відчуваю розгубленість перед труднощами				
19	У важкі хвилини життя іноді поводжуся як дитина, хочу, щоб мене пожаліли				
20	Вважаю недоліки свого характеру невиправними				
21	Залишаю за собою право вирішального голосу				
22	Часто при розмові перебиваю співрозмовника				
23	Мене легко розсердити				
24	Люблю робити зауваження іншим				
25	Хочу бути авторитетом для оточуючих				
26	Не задовольняюсь малим, хочу більшого				
27	Коли розгніваюсь, погано себе стримую				
28	Більше люблю керувати, ніж підкорятися				
29	У мене різка, грубувата жестикуляція				
30	Я злопам'ятний				
31	Мені важко змінювати звички				
32	Нелегко переключати увагу				
33	3 обережністю ставлюся до всього нового				
34	Мене важко переконати				
35	Нерідко у мене з голови не виходять думки, яких потрібно позбутися				
36	Нелегко зближуюся з людьми				
37	Мене розчаровує навіть незначні зміни плану				
38	Я проявляю впертість				
39	Неохоче йду на ризик				
40	Різко реагую на відхилення від прийнятого мною режиму				

Методика оцінювання
Підраховується кількість балів за кожну з чотирьох груп питань:
I - 1-10-те питання - тривожність;
II	- 11-20-те питання - фрустрація (психологічний стан зростаючого емоційно-вольового напруження, що виникає в конфліктній ситуації);
III	- 21-30-те питання - агресивність;
IV - 31-40-ве питання - ригідність (тенденція до збереження своїх
стереотипів, способів мислення, нездатність змінити власну точку зору).
Інтерпретація результатів
Тривожність:
0-7 балів - низька тривожність;
8-14 балів - тривожність середня, допустимого рівня;
15-20 балів - висока тривожність.
Фрустрація:
0-7 балів - висока самооцінка, стійкість до невдач, ви не боїтеся труднощів;
8-14 балів - середній рівень самооцінки, має місце фрустрація;
15-20 балів - низька самооцінка, ви уникаєте труднощів, боїтеся невдач.
Агресивність:
0-7 балів - ви спокійні, стримані; 
8-14 балів - середній рівень агресії;
15-20 балів - ви агресивні, нестримані, маєте труднощі в стосунках з людьми.
Ригідність:
0-7 балів - ригідності нема; 
8-14 балів - середній рівень;
15-20 балів - сильно виражена ригідність, вам протипоказані зміна місця роботи, зміни в сім'ї.

5. МОДИФІКОВАНИЙ ОПИТУВАЛЬНИК ДЛЯ ІДЕНТИФІКАЦІЇ ТИПІВ АКЦЕНТУАЦІЙ ХАРАКТЕРУ ПІДЛІТКІВ 
(О. Личко, С. Подмазін)
Інструкція. Кожен із вас хоче знати особливості свого характеру, принаймні, його найбільш яскраві риси. Знання характеру дозволяє керувати собою, краще взаємодіяти з людьми, орієнтуватися на певне коло професій. Адже характер — це основа особистості. Опитувальник допоможе вам визначити тип вашого характеру, його особливості.
Вам роздали аркуші запитань і відповідей. Прочитавши в аркуші запитань кожне твердження, вирішіть: типове, характерне воно для вас, чи навпаки. Якщо так, тоді підкресліть номер цього запитання в аркуші відповідей, а якщо ні, то просто пропустіть цей номер.
Що точнішими і щирішими будуть ваші відповіді, то повніше ви дізнаєтеся про свій характер.
Після того, як ви заповните аркуш відповідей, підрахуйте суму набраних вами балів у кожному рядку (один підкреслений номер — 1 бал). Проставте ці суми наприкінці кожного рядка в аркуші відповідей.
Аркуш запитань
1.	У дитинстві я був веселим і невгамовним.
2.	У молодших класах я любив школу, але потім вона стала для мене обтяжливою.
3.	У дитинстві я був таким, як і зараз: мене легко було засмутити, але легко і заспокоїти, розвеселити.
4.	Я часто почуваюся недобре.
5.	У дитинстві я був вразливим і помисливим.
6.	Я часто побоююся, що з моєю мамою може щось трапитися.
7.	Мій настрій поліпшується, коли мене залишають самого.
8.	У дитинстві я був примхливим і дратівливим.
9.	У дитинстві я любив розмовляти і гратися з дорослими.
10.	Вважаю, що найважливіше — попри все, якнайкраще провести будь-який день.
11.	Я завжди дотримуюсь своїх обіцянок, навіть якщо це мені невигідно.
12.	Зазвичай у мене гарний настрій.
13.	Тижні гарного фізичного стану змінюються в мене тижнями, коли і фізичний стан, і настрій погані.
14.	Я легко переходжу від радості до смутку і навпаки.
15.	Я часто млявий, нездужаю.
16.	До спиртного я відчуваю відразу.
17.	Уникаю вживати спиртне через поганий фізичний стан і головний біль.
18.	Мої батьки не розуміють мене й іноді здаються чужими.
19.	Я ставлюся обережно до незнайомих людей і мимоволі побоююся зла з їхнього боку.
20.	Я не бачу в собі великих вад.
21.	Від нотацій мені хочеться утекти подалі, але якщо не вдається, мовчки слухаю, думаю про інше.
22.	Всі мої навички гарні й потрібні.
23.	Мій настрій не змінюється з незначних причин.
24.	Я часто прокидаюся з думкою про те, що сьогодні має бути зроблено.
25.	Я дуже люблю своїх батьків, прихильний до них, але, буває, дуже ображаюся і навіть сварюся з ними.
26.	Періодами я почуваюся бадьорим, періодами — розбитим.
27.	Нерідко я соромлюся їсти при сторонніх.
28.	Моє ставлення до майбутнього часто змінюється: то я будую наполеонівські плани, то все здається, мені безнадійним.
29.	Я люблю займатися чимось цікавим на самоті.
30.	Майже не буває, щоб незнайома людина одразу викликала в мене симпатію.
31.	Люблю одяг модний і незвичний, що притягує погляди.
32.	Найбільше люблю добре поїсти і відпочити.
33.	Я дуже врівноважений, ніколи не дратуюсь і ні на кого не гніваюсь.
34.	Я легко сходжуся з людьми у будь-якій обстановці.
35.	Я погано витримую голод — швидко слабшаю.
36.	Самотність я витримую легко, якщо вона не пов'язана з прикрощами.
37.	У мене часто буває поганий, неспокійний сон.
38.	Моя сором'язливість заважає мені потоваришувати з тими, з ким мені хотілося б.
39.	Я часто тривожуся через різноманітні неприємності, що можуть статися у майбутньому, хоча приводу для цього немає.
40.	Свої невдачі я переживаю сам і ні в кого не прошу допомоги.
41.	Сильно переймаюся через зауваження й оцінки, що мене не задовольняють.
42.	Зазвичай я вільно почуваюся з новими, незнайомими однолітками, у новому класі, таборі праці й відпочинку.
43.	Як правило, я не готую уроків.
44.	Я завжди говорю дорослим тільки правду.
45.	Пригоди і ризик мене приваблюють.
46.	До знайомих людей я швидко звикаю, незнайомі можуть мене дратувати.
47.	Мій настрій прямо залежить від шкільних і домашніх справ.
48.	Я часто стомлююся до кінця дня, до того ж так, що здається — не залишилося сил.
49.	Я соромлюся незнайомих людей і боюся заговорити першим.
50.	Я багато разів перевіряю, чи немає помилок у моїй роботі.
51.	Мої приятелі помилково вважають, нібито я не хочу з ними дружити.
52.	Іноді бувають дні, коли я без причини на всіх гніваюся.
53.	Я можу сказати про себе, що маю гарну уяву.
54.	Якщо вчитель не контролює мене на уроці, я майже завжди займаюся чимось стороннім.
55.	Мої батьки ніколи не дратують мене своєю поведінкою.
56.	Я можу легко організувати однолітків для роботи, ігор, розваг.
57.	Я можу випереджати інших у міркуваннях, але не в діях.
58.	Буває, що я сильно радію, а потім сильно засмучуюся.
59.	Іноді я стаю примхливим і дратівливим, а незабаром шкодую про це.
60.	Я надмірно вразливий і помисливий.
61.	Я люблю бути першим там, де мене люблять, боротися ж за першість не люблю.
62.	Я майже не буваю цілком відвертим як із приятелями, так і з рідними.
63.	Розгнівавшись, я можу почати кричати, розмахувати руками, а іноді й битися.
64.	Мені часто здається, що я, якщо захочу, зможу стати актором.
65.	Мені здається, що тривожитися про майбутнє марно — все саме собою влаштується.
66.	Я завжди справедливий у стосунках з учителями, батьками, друзями.
67.	Я переконаний, що всі мої плани і бажання колись здійсняться.
68.	Іноді бувають такі дні, що життя мені здається складнішим, аніж є насправді.
69.	Досить часто мій настрій позначається на моїх вчинках.
70.	Мені здається, що в мене багато вад і недоліків.
71.	Мені буває важко, коли я згадую про свої маленькі помилки.
72.	Часто всілякі міркування заважають мені довести почату справу до кінця.
73.	Я можу вислухати критику і заперечення, але намагаюся все зробити по-своєму.
74.	Іноді я можу так розлютитися на кривдника, що мені важко втриматися, щоб одразу не побити його.
75.	Я практично ніколи не відчуваю сорому і не буваю сором'язливим.
76.	Не відчуваю потягу до занять спортом або фізкультурою.
77.	Я ніколи не говорю про інших погано.
78.	Люблю всілякі пригоди, охоче йду на ризик.
79.	Іноді мій настрій залежить від погоди.
80.	Нове мені приємне, якщо обіцяє щось гарне.
81.	Життя здається мені дуже важким.
82.	Я часто відчуваю острах перед вчителями і керівництвом школи.
83.	Закінчивши роботу, я довго хвилююся, що міг зробити щось неправильно.
84.	Мені здається, що інші мене не розуміють.
85.	Я часто засмучуюся через те, що, розсердившись, наговорив зайвого.
86.	Я завжди зумію знайти вихід із будь-якої ситуації.
87.	Люблю замість шкільних занять сходити в кіно або просто прогуляти уроки.
88.	Я ніколи не брав удома нічого без дозволу.
89.	При невдачі я можу посміятися із себе.
90.	У мене бувають періоди підйому, захоплень, ентузіазму, а потім може наступити спад, апатія до усього.

91.	Якщо мені щось не вдається, я можу впасти у розпач і втратити надію.
92.	Заперечення і критика мене дуже засмучують, якщо вони різкі і грубі за формою, навіть коли стосуються дрібниць.
93.	Іноді я можу розплакатися, якщо читаю сумну книжку або дивлюся сумний фільм.
94.	Я часто сумніваюся у слушності своїх вчинків і рішень.
95.	Часто в мене виникає почуття, що я виявився непотрібним, зайвим.
96.	Зіштовхнувшись із кривдою, я обурююся і одразу ж виступаю проти неї.
97.	Мені подобається бути в центрі уваги, наприклад, розповідати різні смішні історії.
98.	Вважаю, що найкраще провести час — це нічого не робити, просто відпочивати.
99.	Я ніколи не спізнююся у школу чи ще кудись.
100.	Мені неприємно залишатися довго на одному місці.
101.	Іноді я так засмучуюся через сварку з учителем або однолітками, що не можу йти до школи.
102.	Я не вмію командувати іншими людьми.
103.	Іноді мені здається, що я тяжко і небезпечно хворий.
104.	Не люблю всіляких небезпечних і ризикованих пригод.
105.	У мене часто виникає бажання перевірити ще раз роботу, яку я щойно виконав.
106.	Я боюся, що у майбутньому можу залишитися самотнім.
107.	Я охоче вислуховую настанови, які стосуються мого здоров'я.
108.	Я завжди висловлюю свою думку, коли щось обговорюється в класі.
109.	Вважаю, що ніколи не треба відриватися від колективу.
110.	Питання, пов'язані зі статтю і любов'ю, мене зовсім не цікавлять.
111.	Завжди вважав, що задля цікавої, привабливої справи усіма правилами можна знехтувати.
112.	Мені іноді бувають неприємні свята.
113.	Життя навчило мене не бути занадто відвертим, навіть із друзями.
114.	Я їм мало, іноді довго не їм узагалі нічого.
115.	Я дуже люблю насолоджуватися красою природи.
116.	Ідучи з будинку, лягаючи спати, я завжди перевіряю, чи вимкнені газ, електроприлади, чи замкнені двері.
117.	Мене приваблює тільки те нове, що відповідає моїм принципам та інтересам.
118.	Якщо в моїх невдачах хтось винний, я не залишаю його без покарання.
119.	Якщо я когось не шаную, мені вдається поводитися з ним так, що він цього не помічає.
120.	Найкраще проводити час у різноманітних розвагах.
121.	Мені подобаються всі шкільні предмети.
122.	Я часто буваю ватажком в іграх.
123.	Я легко витримую біль і фізичні страждання.
124.	Я завжди намагаюся стримуватися, коли мене критикують або коли мені заперечують.
125.	Я занадто недовірливий, тривожуся через будь-що, особливо через своє здоров'я.
126.	Я рідко буваю безтурботним і веселим.
127.	Я часто загадую собі різноманітні прикмети і намагаюся їх дотримуватися, щоб усе було добре.
128.	Я не прагну брати участь у житті школи і класу.
129.	Іноді я роблю швидкі, необдумані вчинки, про які потім шкодую.
130.	Не люблю заздалегідь розраховувати усі витрати, легко беру в борг, навіть якщо знаю, що до обіцяного терміну віддати гроші буде важко.
131.	Навчання мене обтяжує, і якби не примушували, я б узагалі не вчився.
132.	У мене ніколи не було таких думок, які потрібно було б приховувати від інших.
133.	У мене часто буває настільки гарний настрій, що запитують, чому я такий веселий.
134.	Іноді в мене настрій буває настільки поганим, що я починаю думати про смерть.
135.	Найменші прикрощі занадто засмучують мене.
136.	Я швидко втомлююся на уроках і стаю розгубленим.
137.	Іноді я дивуюся грубості і невихованості хлопців.
138.	Вчителі вважають мене акуратним і старанним.
139.	Часто мені приємніше розмірковувати наодинці, ніж проводити час у гучній компанії.
140.	Мені подобається, коли мені підпорядковуються.
141.	Я міг би вчитися значно краще, але наші вчителі і школа не сприяють цьому.
142.	Не люблю займатися справою, яка потребує зусиль і терпіння.
143.	Я ніколи нікому не бажав поганого.
Примітка. В аркуші відповідей (див. таблицю 7, у правому крайньому стовпчику) МЧД — мінімальне діагностичне число, досягнення або переважання якого означає наявність акцентуації. Позначення типів акцентуацій характеру (ТА):
Г — гіпертимний;
Ц — циклоїдний;
Л — лабільний;
А — астено-невротичний;
С — сензитивний;
Т — тривожно-педантичний;
І — інтровертований;
З — збудливий;
Д — демонстративний;
Н — нестійкий;
К — контрольний бал, перевищення якого робить результати тестування менш достовірними.
Таблиця 7
ТА	Номер твердження	Сума балів	МЧД	
Г	1	12	23	34	45	56	67	78	89	100	111	122	133		10	
Ц	2	13	24	35	46	57	68	79	90	101	112	123	134		8	
Л	3	14	25	36	47	58	69,	80	91	102	113	124	135		9	
А	4	15	26	37	48	59	70	81	92	103	114	125	136		8	
С	5	16	27	38	49	60	71	82	93	104	115	126	137		8	
Т	6	17	28	39	50	61	72	83	94	105	116	127	138		9	
І	7	18	29	40	51	62	73	84	95	106	117	128	139		9	
3	8	19	30	41	52	63	74	85	96	107	118	129	140		9	
Д	9	20	31	42	53	64	75	86	97	108	119	130	141		9	
Н	10	21	32	43	54	65	76	87	98	109	120	131	142		10	
К	11	22	33	44	55	66	77	88	99	110	121	132	143		4	

Стисла характеристика акцентуацій характеру 
Гіпертимний тип. Для представників цього типу характерна висока контактність, балакучість, жвава жестикуляція, постійно гарний настрій, що лише зрідка затьмарюється спалахами агресії у відповідь на протидію оточення.
Часто виявляють ініціативність й оптимістичність, жагу до діяльності, спілкування, вражень і розваг, тенденцію до лідерства, що звичайно підкріплюється наявністю організаторських здібностей.
Найкращий спосіб поведінки з гіпертимом — включення його у цікаву і доступну для нього діяльність, краще — з відтінком лідерства: фізорг, бригадир, лаборант, староста тощо — з огляду на його інтелектуальні здібності, схильності.
Для адекватного розвитку характеру гіпертима небажані як умови бездоглядності, так і жорсткий контроль, проти якого вони зазвичай виявляють бурхливий протест.
Гіпертими можуть активно допомагати вчителю, бути лідерами у шкільних колективах, організаторами потрібних, корисних справ. їм імпонує, коли педагог ставиться до них доброзичливо, з повагою.
У дорослішому віці гіпертима зазвичай цікавить робота, пов'язана з постійним спілкуванням — служба побуту, організаторська діяльність, менеджмент, економіка, бізнес, спорт тощо. Проте вони схильні до зміни професії і місця роботи. Як правило, суїцидальні тенденції їм не властиві.
Циклоїдний тип. Цей тип акцентуацій характеру найчастіше спостерігається у старшому підлітковому та юнацькому віці. Йому притаманне періодичне (від кількох тижнів до кількох місяців) коливання настрою і життєвого тонусу. Так, у період підйому циклоїдним підліткам властиві риси гіпертимного типу, а потім настає період спаду настрою, різко знижується контактність, підліток стає небагатослівним, песимістичним, сумним, може на кілька днів впасти у субдепресію.
Циклоїди дуже вразливі до докорінної зміни життєвих стереотипів, постійного місця проживання і навчання, втрати друзів і близьких. Невдачі й дорікання оточення можуть поглибити субдепресивний стан, викликати гостру афективну реакцію та навіть спроби самогубства.
У подібній ситуації циклоїдному підлітку допоможе практичний психолог, якому підліток за власним бажанням може «розкрити душу» і в процесі бесіди полегшити свої сумні переживання. Через це психологи повинні добре знати «своїх» цик-лоїдів, спостерігати за ними і вчасно, у фазі субдепресії, надавати необхідну допомогу. Напружене навчання може призвести до перевтоми і виснаження, тому для циклоїдів обов'язковим є дотримання режиму навчальної праці, добре організований сон, налагоджений відпочинок. Відповідно до цього їм краще обирати профілі навчання і види професій, які не пов'язані з трудовим і соціальним перенапруженням.
Лабільний тип. Провідна риса представників цього типу — мінливість настрою, коли він змінюється занадто вже круто, а приводи для цього незначні. Часті зміни настрою поєднуються зі значною глибиною переживань, від чого залежать і самопочуття, й апетит, і працездатність, і бажання побути на самоті або, навпаки, поринути в гучну компанію. Ставлення до оточення або різко оптимістичне, або навпаки, песимістичне чи навіть відчужене. Такі підлітки дуже гостро, болісно переживають відторгнення емоційно значущих осіб, втрату близьких, вимушену розлуку з ними тощо.
Для покращення стосунків із лабільним підлітком або молодою людиною педагог має уникати покарань, діяти винятково добротою і ласкою. При виборі та опануванні профільного чи професійного навчання такі підлітки повинні надавати перевагу колективам і керівникам з рисами уважних, доброзичливих, толерантних особистостей, їм протипоказані управлінський, економічний, політичний напрямки професійної підготовки. При дотриманні цих умов можна мінімізувати появу в них суї-цидального ризику.
Астено-невротичний тип. Представникам астено-невротичного типу властива підвищена психічна і фізична стомлюваність, дратівливість, схильність до іпохондричності. Так, стомлюваність переважно виявляється при розумових заняттях, в обстановці спортивних змагань тощо, тоді як помірні фізичні навантаження переносяться краще.
Позиція педагога і психолога щодо астено-невротика має грунтуватися на терпінні і щирому співчутті. Він повинен не акцентувати увагу на більшості промахів і невдач підлітка, якщо вони виникають на фоні виснаження, а, навпаки, зосередитися на його успіхах. Слід пам'ятати, що астено-невротики болісно реагують на будь-чиї жарти про них. Педагогу і психологу необхідно з'ясувати, чи не пов'язана астенізація з фізичними причинами (тривала перевтома, хронічна хвороба тощо). Зрозуміло, що при виборі профілю навчання і професії потрібно бути обережним, щоб не погіршити ситуацію. Тому варто уникати Напружених, енерговитратних, стресогенних профілів і професій — це зменшить суїцидальні нахили.
Сензитивний тип. Цей тип акцентуацій складається досить пізно, у 16—19 років. Його головні риси — надзвичайно висока вразливість, до якої додається різко виражене почуття власної неповноцінності.
Для сензитивів властива низька контактність, вони альтруїстичні, співчутливі, віддають перевагу вузькому колу друзів, рідко конфліктують, у стосунках з іншими, зазвичай, займають пасивну позицію, образи тримають у собі, вміють радіти чужим досягненням, проте висока чутливість межує зі слізливістю, що може спровокувати напади на них невихованих або дратівливих людей. До опіки старших сензитиви ставляться терпимо, підпорядковуються їй, часто вважаються «домашніми дітьми».
У них рано формуються високі моральні й етичні вимоги до себе та оточення, тому однолітки нерідко жахають їх своєю грубістю, жорстокістю, цинічністю. У собі вони також знаходять багато хиб, які, в основному, пов'язують зі слабкістю волі.
Почуття власної неповноцінності у сензитивних підлітків спричиняє в деяких випадках так звану реакцію гіперкомпенсації, коли вони шукають самоствердження саме там, де відчувають своє слабке місце. Так, боязкі і сором'язливі дівчата намагаються показати свою веселість і товариськість, а хлопці надягають на себе маску безцеремонності і зарозумілості, демонструють невластиву для них енергійність і волю.
Педагогу потрібно встановлювати з такими підлітками довірчий контакт і бути з цими дітьми, які схильні до самопокарань і самозневаги, лагідними, доброзичливими, співчутливими, враховувати, що для них найнестерпнішими є ситуації, де вони стають об'єктом глузувань або підозри в непорядних учинках, коли їх піддають несправедливим обвинуваченням тощо. Не можна забувати, що це може штовхнути такого підлітка на гостру афективну реакцію, конфлікт, спровокувати депресію або навіть спробу самогубства. У виборі та опануванні профільного чи професійного навчання такі підлітки потребують окремої індивідуальної допомоги, з огляду на гостроту обмежень акцентуацій характеру цього типу. В деяких випадках для них підходить соціономічний профіль і професії, пов'язані з наданням допомоги людям.
Тривожно-педантичний тип. Для підлітків із цим типом акцентуацій найбільш властиві нерішучість і схильність до зарозумілості, тривожна помисливість і любов до самоаналізу та, нарешті, легкість виникнення нав'язливих страхів, побоювань, неприйнятних з їхньої точки зору дій, думок, уявлень.
Як правило, страхи і побоювання тривожно-педантичних підлітків звернені до можливого майбутнього: хоч би не трапилося чогось жахливого і непоправного, хоч би не відбулося непередбаченого нещастя з ним самим та з тими близькими, до яких він виявляє прихильність.
Для них психологічним захистом від постійної тривоги за майбутнє стають спеціально придумані прикмети і ритуали, жести, заклинання, певні поведінкові комплекси тощо. Іншою формою захисту буває особливий формалізм і педантизм у діях. Нерішучість таких підлітків часто призводить до гіпер-компенсації: несподіваної самовпевненості, безапеляційності у судженнях, перебільшеної рішучості і раптовості дій саме в тих ситуаціях, коли потрібні обачність і обережність. Тому невдача, яка можлива після цього, ще більше посилює нерішучість і сумніви. У зв'язку з цим недоцільно доручати їм справи, що потребують спілкування й ініціативи.
Тривожно-педантичним підліткам невластива схильність до порушень правил, законів, норм поведінки, паління, вживання алкоголю, сексуальних експериментів, суїцидів тощо. Ці тенденції цілком витісняються нав'язливістю, розмірковуванням, самоаналізом.
Для компенсації рис цього типу акцентуацій рекомендується, насамперед, постійно дотримуватися оптимістичного стилю спілкування з підлітком, уникати методів покарання і залякування, ширше практикувати заохочення і підтримку проявів активності і самостійності, близьким та вчителям — виявляти доброзичливість. Непорозуміння (дисциплінарні, навчальні тощо) із тривожно-педантичними підлітками доцільно знімати через їхнє конструктивне розв'язання та формування позитивних життєвих перспектив, зокрема і професійних. Зрозуміло, що вказані риси цього типу акцентуацій незамінні в тих «камерних», індивідуальних професіях, що потребують сумлінності, акуратності, точності — у науковій, економічній сфері тощо.
Інтровертований тип. Істотними рисами представників цього типу є замкненість, відгородженість від навколишнього світу, нездатність або небажання встановлювати контакти, знижена потреба у спілкуванні. Для нього притаманне також поєднання протилежних рис особистості — холодності і витонченої чутливості, упертості і гнучкості, сторожкості і легковір'я, апатичної бездіяльності і цілеспрямованості, замкненості й раптової, несподіваної настирливості, сором'язливості й безтактності, надмірно сильних прагнень і невмотивованих антипатій, раціональних міркувань і нелогічних учинків, багатство внутрішнього світу і безбарвність його зовнішніх проявів. їхні вчинки можуть здаватися жорстокими, але вони пов'язані із невмінням «вслухатися» у страждання інших. Такі діти часто здаються незрозумілими не тільки одноліткам, але і педагогам та власним батькам. У них дуже важко виявити суїцидальні наміри, тому з ними слід бути обережними.
У житті інтровертованих акцентуантів значне місце займають захоплення, які, зазвичай, сталі. Найчастіше це читання, моделювання, конструювання, колекціонування тощо.
Такий підліток у ситуаціях, що суперечать його внутрішнім принципам, може послідовно і стійко відстоювати свою позицію. Відгородженість інтровертів від світу ускладнює їхню соціалізацію, корекцію моральних та інтелектуальних установок, які можуть бути дуже своєрідними і не завжди відповідати узвичаєним нормам. Риси інтровертованості посиляться, якщо такого підлітка намагаються виховувати надмірним контролем, опікою і покараннями. При виборі та опануванні загальноосвітнього і профільного навчання вони виявляють надмірну самостійність, незалежність, через що надати їм допомогу важче. Проте від них можна очікувати несподіваних інтелектуальних успіхів у природничих, гуманітарних, зокрема, психологічних, історичних науках.
Збудливий тип. Представникам цього типу акцентуацій властиві схильність до зниженого настрою з дратівливістю, озлобленістю, похмурістю, схильністю до агресії, що тісно пов'язана з афективною вибуховістю, а також напруженістю сфери інстинктів, що сягає в окремих випадках аномалії потягів. Інтелектуальна сфера характеризується поважністю, інертністю, що відбивається на усій психіці.
Збудливим підліткам притаманні важкі афективні розрядки, негативні емоційні стани. У цих станах вони начебто самі шукають привід для скандалу. Афект може бути викликаний і тими конфліктами, що легко виникають у збудливих підлітків унаслідок їхнього владолюбства, а через це — прагнення до домінування над ровесниками, жорстокості і самозакоханості.
У стосунках зі збудливими акцентуатами слід використовувати підкреслено доброзичливий тон (але у жодному разі не запопадливий!), також — постійно спостерігати за їхньою поведінкою на уроках, перервах і в ненавчальній діяльності. Педагог має бути постійно готовий до захисту від тиранії збудливого підлітка, до своєчасного попередження і погашення його деспотизму (адже на шляху до влади у колективі він може вдаватися до морального придушення однокласників). Йому, зазвичай, рідко властиві суїцидальні тенденції.
Як засіб корекції поведінки збудливих підлітків може бути застосована апеляція до їхньої свідомості, аналіз і оцінка їхньої поведінки у процесі індивідуальної бесіди, але без банальностей, що має завершуватися усним, а іноді й письмовим компромісним договором.
Слід прагнути, аби у процесі бесіди учень грав активну роль, учився говорити про свої відчуття, переживання, проблеми, інакше бідність самоаналізу та нездатність чітко й аргументовано висловлювати свою думку може спровокувати афективні спалахи і навіть конфліктні ситуації.
Педагог має вміти використовувати всі засоби попередження агресивної реакції збудливих — довірливу, інтимну інтонацію, лагідний дотик, легкий гумор, який жодним чином не зачіпає самолюбства підлітка.
Демонстративний тип. Представники цього типу, як правило, виявляють безмежний егоцентризм, невситиму жагу уваги, замилування, подиву, шанування, співчуття до своєї особи. Вони готові навіть до обурення або ненависті оточення, але тільки не до байдужості, не до непоміченості.
Ставлення до навчання демонстративних підлітків залежить від того, наскільки воно сприяє виконанню їхньої основної установки — досягти визнання. І якщо демонстративному підлітку з тих або інших причин не вдається виділитися, він використовує певні засоби привертання уваги до себе: браваду, відхилення у поведінці, навіть демонстративний суїцид тощо. У таких випадках погіршується успішність навчання, з'являється повна байдужність до нього.
Демонстративні підлітки часто заважають учителям на уроках своєю балакучістю, постійними відволіканнями, жартами тощо.
У цих ситуаціях педагог може застосувати такий прийом. Спочатку він має піти назустріч потребі демонстративного підлітка у підвищеній увазі до нього: часто хвалити, робити нейтральні зауваження, звертати на нього свій погляд, підходити, дивитися в зошит тощо. Внаслідок цього підліток, як правило, одразу ж починає поводитися краще, зростає продуктивність його навчальної праці.
Якщо позитивні результати першого етапу закріпилися, на другому етапі вчитель має звертати увагу на демонстративного підлітка тільки в тих випадках, коли його поведінка відповідає очікуванням педагога, підкріпляючи тим самим його позитивні прояви.
На третьому етапі, коли позитивні тенденції у поведінці демонстративного підлітка остаточно закріплюються, педагог переходить до переривчастої схеми підкріплення, тобто звертає увагу лише на прояви позитивної поведінки і поступово збільшує при цьому інтервали між окремими підкріпленнями. Внаслідок постійного підкріплення поведінки і гальмування проявів демонстративної акцентуації остання поступово вгасає, і підліток значною мірою позбувається її.
Для модифікації поведінки демонстративного підлітка корисні систематичні індивідуальні бесіди з ним — для формування в нього розуміння того, що найбільш надійним, стійким засобом привертання уваги до себе, поваги і турботи оточення є корисна для інших діяльність. Це різноманітні класні й загальношкільні заходи, драматичний гурток, виставки, конкурси, олімпіади тощо, в межах яких демонстративні підлітки отримують нагоду дійсно блискуче проявитися, використовуючи свої, часто неабиякі, здібності.
В іншому випадку демонстративний підліток, не розвинувши в собі корисних, престижних здібностей і вмінь, частіше за все може стати важким у спілкуванні істероїдом, симулянтом, мізантропом. Отже, при адекватній допомозі педагогів і психологів, демонстративно акцентований підліток може добре проявити себе в акторській професії та інших публічних видах професійної діяльності, що пов'язані з самовираженням та визнанням.
Нестійкий тип. Домінантною рисою представників цього типу є патологічно слабка воля, яка виявляється у навчанні, праці, виконанні обов'язків, досягненні цілей, які ставлять перед ними рідні, старші, товариші. Нестійкі підлітки зазвичай не виявляють особливої наполегливості, вони пливуть за течією, приєднуючись до активніших, ініціативніших однолітків. У них відсутня складна мотивація вчинків, вони не можуть гальмувати своїх потягів повною мірою, утримуватися від задоволення раптового бажання тощо.
На тлі безвольності нестійким підліткам властива підвищена сугестивність і, за певних умов, навіть цілеспрямована кримінальність. Соціальна поведінка нестійких більше залежить від впливу оточення, ніж від них самих, тому їм не притаманні «власні» суїцидальні тенденції, якщо вони і з'являються, то навіяні іншими людьми.
Для правильної поведінки з такими дітьми надзвичайно важливо повністю контролювати їхню поведінку, насамперед, навчальну, пред'являти їм систему розумно організованих вимог, перевіряти результативність навчання, спільної праці, наповнювати їхнє дозвілля гуртковими заняттями тощо.
Важливо, щоб режимні моменти поєднувалися із щирою зацікавленістю педагогів і батьків в успіхах учнів, з позитивними емоційними контактами. Важливо, хоч як це важко, пробудити в підлітка інтерес, повагу до своєї особистості, до власних позитивних рис, до свого майбутнього. В таких умовах, з якими нестійкі діти легко погоджуються, вони можуть тривалий час утримуватися від порушень у поведінці і непогано вчитися. Проте, тільки-но контроль слабшає, нестійкий підліток може втекти у «підходящу компанію». Умови бездоглядності, конформність старших відкривають такому підлітку перспективи ледарювання і неробства. Зрозуміло, що при професійному самовизначенні такі школярі потребують неабиякої допомоги педагогів, психологів, батьків.
У тих заняттях, до яких вдається їх залучити, важливими є ситуація підпорядкованості позитивному лідеру, керівнику, який має усвідомлювати і адекватно використовувати цю особливість нестійких.
Отже, у більшості старшокласників є акцентуації, що ускладнює організацію їхньої поведінки і навчання, потребує значної психолого-педагогічної роботи для гармонізації юної особистості, яка є необхідною передумовою її правильного особистісного і професійного самовизначення. Це є неперервний процес, для якого важлива цілеспрямована діяльність самих дітей та їхніх помічників — батьків, вчителів, психологів — з подолання дисгармоній і зменшення ризику суїциду.
Суїцидальні тенденції у представників деяких типів акцентуацій мають своє специфічне походження і перебіг. Знаючи про це, можна запобігати їхньому переростанню у суїцидальні наміри і поведінку.

6.	ПСИХОДІАГНОСТИКА СУЇЦИДАЛЬНИХ 
СХИЛЬНОСТЕЙ І ДІЙ УЧНІВ

КАРТА ВИЗНАЧЕННЯ РИЗИКУ СУЇЦИДАЛЬНОСТІ
(В. Прийменко)

Мета: визначення ризику скоєння суїциду. 
Форма проведення: індивідуальна. 
Матеріали: бланк карти ризику суїцидальності. 
Час:  30 хв. 
Вік: з 18 років.
Карта ризику суїцидальності використовується для виявлення ступеня такого ризику для осіб, які опинилися у тяжкій життєвій ситуації.
Карта має 31 фактор ризику суїциду, наявність або відсутність кожного з яких потрібно виявити у досліджуваного. Карту заповнює психолог, який достатньо знайомий з особистістю клієнта після неформальної бесіди з ним. При заповненні карти не слід спиратися на суб'єктивні оцінки клієнта, а тільки на враження, які психолог отримав під час вивчення анамнезу.
Дані анамнезу
1.	Вік першої суїцидальної спроби — до 18 років.
2.	Раніше була скоєна суїцидальна спроба.
3.	Суїцидальні спроби у родичів.
4.	Розлучення або смерть одного з батьків (до 18 років).
5.	Брак чуйності у сім'ї у дитинстві або в юності.
6.	Повна або часткова бездоглядність у дитинстві.
7.	Початок статевого життя у 16 років і раніше.
8.	Надання великого значення любовним стосункам у системі цінностей.
9.	Недостатнє значення виробничої сфери в системі цінностей.
10.	Наявність в анамнезі розлуки з батьками. 
Актуальна конфліктна ситуація
11.	Ситуація невизначеності, очікування.
12.	Конфлікт у любовних або подружніх стосунках.
13.	Тривалі конфлікти.
14.	Подібний конфлікт траплявся раніше.
15.	Конфлікт, обтяжений неприємностями в інших сферах життя.
16.	Суб'єктивне почуття неподоланності конфліктної ситуації.
17.	Почуття образи, жалю до себе.
18.	Відчуття втоми, безсилля.
19.	Суїцидальні висловлювання, погрози скоїти суїцид. Характеристики особистості
20.	Емоційна лабільність.
21.	Імпульсивність.
22.	Емоційна залежність, потреба у надто близьких емоційних контактах.
23.	Довірливість.
24.	Емоційна в'язкість.
25.	Хворобливе самолюбство.
26.	Самостійність, незалежність у прийнятті рішень.
27.	Напруженість потреб (висока інтенсивність потреби, дуже виражене бажання досягти мети).
28.	Наполегливість.
29.	Рішучість.
30.	Безкомпромісність.
31.	Низька здатність до утворення компенсаторних механізмів.
На основі вивчення анамнезу психолог оцінює всі параметри ризику суїциду в балах відповідно до таблиці 1.
Таблиця 1
Значення чинника ризику суїцидальності залежно 
від його наявності і вираження
Характеристика наявності чинника	Номери чинників	
	8; 9; 11-31	5-7	1-4; 10	
Відсутній	- 0,5	- 0,5	- 0,5	
Слабко виражений	+ 0,5	+ 1,0	+ 1,5	
Наявний	+ 1,0	+ 2,0	+ 3,0	
Не виявлений	0	0	0	

Інтерпретація
Після вивчення всіх параметрів кожному з них психолог приписує «умовну вагу», яка зазначена в таблиці 1.
Так, більшість параметрів (8; 9; 11—31), за їх наявності у досліджуваного, оцінюють балом «1». Деякі найбільш значущі чинники анамнезу оцінюються балами «2» (5—7) і «3» (1—4; 10). У випадку виявлення будь-якої властивості їй приписують «вагу», яка дорівнює половині від «1», «2», «З». За відсутності будь-якого з 31 параметра він оцінюється балом «—0,5». Невияв-леними з різних причин можуть бути 2—3 чинники, їхня «вага» дорівнює «0». Нулем оцінюють також характеристики 7 і 10 у осіб, які не досягли середнього віку початку статевого життя (19 років) і вступу до шлюбу (21 рік).
Після цього підраховують алгебраїчну суму «ваги» всіх чинників і визначають рівень ризику суїцидальності. Якщо отриманий показник менший за 8, то ризик суїциду незначний. Якщо показник у межах від 8 до 15, тоді є ризик здійснення суїцидальної спроби. Якщо сума «ваги» перевищує 15 — ризик суїцидальності досліджуваної особи високий, а якщо в анамнезі є спроби самогубства, то ризик його повторення значний.
Для правильного визначення ризику суїциду необхідно точно дотримуватися всіх вказаних умов проведення діагностики.

7.	Тест шкільної тривожності Філіпса 

Вік досліджуваного: з 10 років. 
Процедура дослідження
Запитання тесту може зачитувати психолог або читає сам досліджуваний. На кожне запитання можна відповісти "так" або "ні".
Інструкція. Опитувальник містить запитання про те, як ви себе відчуваєте у школі. Намагайтеся відповідати щиро і правдиво, тут немає правильних чи неправильних, "добрих" або "поганих" відповідей. Над запитаннями довго не задумуйтеся.
На аркуші для відповідей угорі запишіть своє ім'я, прізвище та клас. Відповідаючи на запитання, записуйте його номер і відповідь "+", якщо ви згодні з ним, або "-" - якщо не згодні.
Текст опитувальника
1.	 Чи важко тобі триматися на одному рівні з усім класом?
2.	 Ти хвилюєшся, коли вчитель має намір перевірити, чи знаєш ти матеріал? 
3.	 Тобі важко працювати в класі так, як цього вимагає вчитель?
4. Чи сниться тобі сердитий учитель, коли ти не знаєш уроку?
5.	 Траплялося, щоб хтось з класу бив тебе, завдав шкоди?
6.	 Тобі часто хочеться, щоб учитель не поспішав під час пояснення нового матеріалу, поки ти всього не зрозумієш?
7.	 Чи сильно ти хвилюєшся під час відповіді або виконання завдання?
8.	 Чи буває, що ти боїшся висловлюватися на уроці, щоб не зробити безглузду помилку?
9.	 Чи тремтять коліна, коли тебе викликають відповідати?
10.	 Чи часто твої однокласники сміються над тобою, коли ви граєтесь?
11.	 Чи трапляється, що ти одержуєш нижчу оцінку, ніж сподівався?
12.	 Тебе хвилює, чи залишать тебе на повторний рік навчання?
13.	 Ти намагаєшся уникати ігор, у яких робиться вибір, тому що тебе, як правило, не вибирають?
14.	 Буває часом, що ти весь тремтиш, коли тебе викликають відповідати?
15.	 Чи часто у тебе виникає відчуття, що ніхто з однокласників не хоче робити те, що хочеш ти?
16.	 Чи сильно ти хвилюєшся перед тим як виконувати завдання?
17.	 Чи важко тобі отримувати оцінки, яких очікують від тебе батьки?
18.	 Ти боїшся іноді, що тобі стане погано у класі?
19.	 Чи будуть твої однокласники сміятися над тобою, якщо ти зробиш помилку під час відповіді?
20.	 Чи схожий ти на своїх однокласників?
21.	 Виконавши завдання, непокоїшся, чи добре з ним справився?
22.	 Коли ти працюєш у класі, чи упевнений, що все добре запам'ятаєш?
23.	 Тобі сниться іноді, що ти не можеш відповісти на запитання вчителя?
24.	 Чи правда, що більшість учнів ставляться до тебе дружньо?
25.	 Ти працюєш старанніше, якщо знаєш, що результати твоєї роботи порівнюватимуться з результатами твоїх однокласників?
26.	 Чи часто ти мрієш про те, щоб менше хвилюватися, коли тебе запитують?
27.	 Чи боїшся ти часом вступати в суперечку?
28.	 Ти відчуваєш, що твоє серце починає сильно битися, коли вчитель говорить, що має намір перевірити твою готовність до уроку?
29.	 Коли ти отримуєш позитивні оцінки, чи думає хтось із твоїх друзів, що ти хочеш вислужитися?
30.	 Чи добре ти себе почуваєш з однокласниками, до яких іноді ставляться з особливою увагою?
31.	 Чи буває, що дехто в класі говорить те, що тебе зачіпає?
32.	 Як ти думаєш, чи втрачають добре ставлення однокласників ті учні, які не встигають у навчанні?
33.	 Чи схоже на те, що більшість твоїх однокласників не звертають на тебе увагу?
34.	 Чи часто ти боїшся виглядати безглуздо?
35.	 Чи задоволений ти ставленням до тебе вчителів?
36.	 Чи допомагає твоя мама в організації вечорів і шкільних свят, як інші мами твоїх однокласників?
37.	 Чи хвилювало тебе, що думають про тебе оточуючі?
38.	 Чи сподіваєшся ти в майбутньому вчитися краще, ніж раніше?
39.	 Ти вважаєш, що одягаєшся у школі так гарно, як і твої однокласники?
40.	 Чи часто ти, відповідаючи на уроці, замислюєшся, що думають про тебе в цей час інші?
41.	 Чи мають здібні учні особливі права, яких немає в інших?
42.	 Чи сердяться деякі з твоїх однокласників, коли тобі вдається бути кращим за них?
43.	 Ти задоволений тим, як до тебе ставляться однокласники?
44.	 Чи добре тобі, коли залишаєшся сам на сам з учителем?
45.	 Чи сміються твої однокласники іноді твої зовнішності і поведінки?
46.	 Чи думаєш ти, що турбуєшся про свої шкільні справи більше, ніж інші?
47.	 Якщо ти не можеш відповісти, коли тебе запитують, чи відчуваєш ти, що ось-ось розплачешся?
48.	 Чи думаєш увечері у ліжку іноді з неспокоєм про те, що буде завтра в школі?
49.	 Працюючи над важким завданням, чи відчуваєш ти часом, що абсолютно забув те, що добре знав раніше?
50.	 Чи тремтить злегка твоя рука, коли ти працюєш над завданням?
51.	 Чи відчуваєш ти, що починаєш нервувати, коли вчитель повідомляє про намір дати класу завдання?
52.	 Чи лякає тебе перевірка твоїх знань у школі?
53.	 Коли вчитель говорить, що має намір дати класу завдання, чи відчуваєш ти страх, що не впораєшся з ним?
54.	 Чи снилося тобі часом, що однокласники можуть зробити те, чого не можеш ти?
55.	 Коли вчитель пояснює матеріал, чи здається тобі, що однокласники розуміють його краще, ніж ти?
56.	 Чи думаєш ти дорогою до школи, що вчитель може дати класу перевірну роботу?
57.	 Коли ти виконуєш завдання, чи часто відчуваєш, що робиш це погано?
58.	 Чи тремтить злегка твоя рука, коли вчитель просить зробити завдання на дошці перед усім класом?
Ключ до тесту

1 -	1 1 +	21 -	31 -	41 +	51 -	
2 -	12 -	22 +	32 -	42 -	52 -	
3 -	13 -	23 -	33 -	43 -	53 -	
4 -	14 -	24 +	34 -	44 +	54 -	
5 -	15 -	25 +	35 +	45 -	55 -	
6 -	16 -	26 -	36 +	46 -	56 -	
7 -	17 -	27 -	37 -	47 -	57 -	
8 -	18 -	28 -	38 +	48 -	58 -	
9 -	19 -	29 -	39 +	49 -		
10 -	20 -	30 +	40 -	50 -		

Обробка та інтерпретація результатів
Під час обробки результатів психолог виділяє запитання, відповіді на які не збігаються з ключем тесту. Наприклад: на 58-ме запитання дитина відповіла "так" , а в ключі цього запитання - відповідь Відповіді, які не збігаються з ключем, - це вияв тривожності.

Чинник (синдром)	Номер запитання	
1. Загальна тривожність у школі	2, 4, 7, 12, 16, 21, 23, 26, 28, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58	
2. Переживання соціального стресу	5, 10, 15, 20, 24, 30, 33, 36, 39, 42, 44	
3. Фрустрація потреби в досягненні успіху	1, 3, 6, 11, 17, 19, 25, 29, 32, 35, 38, 41, 43	
4. Страх самовираження	27,31,34,37, 40, 45	
5. Страх ситуації перевірки знань	2, 7, 12, 16,21,26	
6. Страх не відповідати очікуванням оточуючих	3,8, 13, 17, 22	
7. Низький фізіологічний опір стресу	9, 14, 18,23,28	
8. Проблеми і страхи у стосунках із учителями	2, 6, 11,32,35,41,44, 47	

Під час обробки підраховується:
• загальне число розбіжностей з даними, наведеними у ключі. Якщо воно більше 50%, можна говорити про підвищену тривожність дитини, якщо більше 75% від загального числа запитань тесту - про високу тривожність;
• число збігів за кожним з восьми чинників тривожності, що виділяються в тесті. Рівень тривожності визначається, як у першому випадку. Аналізується загальний внутрішній емоційний стан школяра, який багато в чому визначається наявністю певних тривожних чинників (синдромів) та їхньою кількістю.
Характеристика чинників (синдромів)
Загальна тривожність у школі - загальний емоційний стан дитини, пов'язаний з різними формами його залучення до життя школи.
Переживання соціального стресу - емоційний стан дитини, на фоні якого розвиваються його соціальні контакти, передусім - з однолітками.
Фрустрація потреби в досягненні успіху - несприятливий психічний фон, що не дає змоги дитині розвивати свої потреби в успіху, досягненні високого результату тощо.
Страх самовираження - негативні емоційні переживання ситуацій, пов'язаних з необхідністю саморозкриття, пред'явлення себе іншим, демонстрації своїх можливостей.
Страх ситуації перевірки знань - негативне ставлення і переживання тривоги в ситуаціях перевірки (особливо - публічної) знань, досягнень, можливостей.
Страх не відповідати очікуванням оточуючих - орієнтація на значущість інших в оцінці своїх результатів, вчинків і думок, тривога з приводу оцінок.
Низький фізіологічний опір стресу - особливості психофізіологічної організації, що знижують пристосованість дитини до ситуацій стресогенного характеру. Це підвищує імовірність неадекватного, деструктивного реагування на тривожний чинник середовища.
Проблеми і страхи у стосунках з учителями – загальний негативний фон відносин з дорослими у школі, що знижує успішність дитини.

8.	Шкала депресії (Т. Балашова) 

Вік досліджуваного: з 14 років.
Інструкція. Прочитайте уважно кожне з наведених тверджень (див. бланк для відповідей) і закресліть відповідну цифру праворуч залежно від того, як ви почуваєтеся останнім часом. Над запитаннями довго не задумуйтеся, тільки правильних чи неправильних відповідей немає.

№	Твердження	Відповіді	
		Ніколи	Іноді	Часто	Завжди	
1	Я почуваю пригніченість	1	2	3	4	
2	Вранці я почуваюся найкраще	1	2	3	4	
3	У мене бувають періоди плачу чи майже сліз	1	2	3	4	
4	У мене поганий нічний сон	1	2	3	4	
 5	Апетит у мене не гірший, ніж звичайно	1	2	3	4	
6	Мені приємно дивитися на привабливих дівчат (хлопців), розмовляти з ними, перебувати поруч	1	2	3	4	
7	Я помічаю, що втрачаю вагу	1	2	3	4	
8	Мене непокоять запори	1	2	3	4	
9	Серце б'ється швидше, ніж звичайно	1	2	3	4	
10	Я втомлююся без певних причин	1	2	3	4	
11	Я думаю так само чітко, як завжди	1	2	3	4	
12	Мені легко робити те, що я вмію	1	2	3	4	
13	Почуваю занепокоєння і не можу всидіти на місці	1	2	3	4	
14	У мене є надії на майбутнє	1	2	3	4	
15	Я більш дратівливий (-а), ніж звичайно	1	2	3	4	
16	Мені легко приймати рішення	1	2	3	4	
17	Я відчуваю, що корисний(а) і необхідний(а)	1	2	3	4	
18	Я живу достатньо повним життям	1	2	3	4	
19	Я відчуваю, що іншим людям стане краще, якщо я помру	1	2	3	4	
20	Мене зараз радує те, що радувало завжди	1	2	3	4	

Обробка та інтерпретація результатів
Рівень депресії (РД) визначається сумою "прямого" і "зворотного" підрахунку.
Приклад зворотного підрахунку: у висловлюванні № 2 закреслена цифра 1, ми ставимо 4 бали; у твердженні № 5 закреслена відповідь 2 - ставимо 3 бали; у № 6 - відповідь 3 - ставимо 2 бали; у № 11 - відповідь 4 - ставимо 1 бал тощо.
"Прямий" підрахунок - твердження 1, 3, 4, 7, 8, 9, 10, 13, 15, 19.
"Зворотний" підрахунок - твердження 2, 5, 6, 11, 12,14, 16, 17, 18, 20.
У сумі одержуємо рівень депресії, що коливається в діапазоні 20-80 балів: 
20-50 балів – депресія відсутня;
50-59 балів – легка ситуативна чи стресова депресія;
60-69 балів – субдепресивний стан;
70-80	алів – високий рівень

9.	Методика "Шкала тривожності" Тейлора

Вік досліджуваного: з 12 років.
Інструкція. У таблиці (табл. 1) перелічені ситуації, з якими ти часто стикаєшся в житті. Деякі з них можуть бути неприємними, бо викликають тривогу, хвилювання чи страх. Уважно прочитай кожне речення і обведи кружечком одну з цифр праворуч - 0, 1, 2, 3, 4 - залежно від того, наскільки ця ситуація є неприємною для тебе і може викликати тривогу хвилювання, побоювання чи страх. Якщо ситуація тобі зовсім не здається неприємною, обведи цифру 0. Якщо трохи неприємна - обведи цифру 1. Якщо ситуація досить неприємна, викликає у тебе занепокоєння і ти хотів би уникнути її, обведи цифру 2. Якщо вона тобі дуже неприємна і викликає сильне занепокоєння, тривогу, страх, обведи цифру 3. Якщо ситуація тобі вкрай неприємна і викликає у тебе дуже сильне занепокоєння та надто сильний страх, обведи цифру 4. Те, що означає кожна цифра, написано зверху таблиці.
Отже, твоє завдання - якомога ясніше уявити собі кожну ситуацію і визначити, обвівши кружечком одну з цифр, якою мірою вона може викликати тривогу, занепокоєння, побоювання чи страх.
Таблиия 1
№ 
з/п		Міра занепокоєння	
	Можлива ситуація	відчутне	трохи	достатньо	значно	дуже	
1	Треба відповідати біля дошки	0	1	2	3	4	
2	Потрібно зайти в дім до незнайомих людей	0	1	2	3	4	
3	Участь у змаганнях, конкурсах, олімпіадах	0	1	2	3	4	
4	Необхідність розмовляти з директором школи	0	1	2	3	4	
5	Необхідність думати про своє майбутнє	0	1	2	3	4	
6	Учитель дивиться в журнал і збирається когось викликати	0	1	2	3	4	
7	Тебе критикують, тобі докоряють	0	1	2	3	4	
8	На тебе дивляться, коли ти щось робиш (спостерігають за тобою під час роботи, розв'язування задачі)	0	1	2	3	4	
9	Під час контрольної роботи	0	1	2	3	4	
10	Після контрольної, коли вчитель називає оцінки	0	1	2	3	4	
11	На тебе не звертають уваги	0	1	2	3	4	
12	У тебе щось не виходить	0	1	2	3	4	
13	Чекаєш батьків з батьківських зборів	0	1	2	3	4	
14	Тобі загрожує невдача	0	1	2	3	4	
15	Чуєш за своєю спиною сміх	0	1	2	3	4	
16	Необхідність складати екзамени у школі	0	1	2	3	4	
17	На тебе гніваються (невідомо через що)	0	1	2	3	4	
18	Треба виступати перед великою аудиторією	0	1	2	3	4	
19	Має відбутися важлива подія	0	1	2	3	4	
20	Не розумієш пояснень учителя	0	1	2	3	4	
21	3 тобою не згідні й суперечать тобі	0	1	2	3	4	
22	Порівнюєш себе з іншими	0	1	2	3	4	
23	Під час перевірки твоїх здібностей	0	1	2	3	4	
24	На тебе дивляться, як на маленького	0	1	2	3	4	
25	На уроці вчитель несподівано ставить тобі запитання	0	1	2	3	4	
26	Оточуючі замовкають, коли ти підходиш	0	1	2	3	4	
27	Під час оцінювання твоєї роботи	0	1	2	3	4	
28	Думаєш про свої справи	0	1	2	3	4	
29	Тобі потрібно прийняти важливе рішення	0	1	2	3	4	
30	Не можеш упоратися з домашнім завданням	0	1	2	3	4	

Оцінювання та аналіз результатів
Наведена методика містить ситуації трьох видів: пов'язані зі школою, взаємодією з учителем (шкільна тривожність) й ті, що актуалізують уявлення про себе (самооцінна тривожність).
Дані про віднесення ситуацій до конкретної шкали видів тривожності наведено в таблиці 2.
Таблиця 2
Вид тривожності	Ситуація	
Шкільна	1, 4, 6, 9, 10, 13, 16, 20, 25, 30	
Самооцінна	3, 5, 12, 14, 19, 22, 23, 27, 28, 29	
Міжособистісна	2, 7, 8, 11, 15, 17, 18, 21, 24, 26	

У таблиці 3 наведено стандартні дані, за якими можна визначити рівень тривожності в різних статево-вікових у групах.

Таблиця 3
№ з/п	Рівень тривожності	Група учнів	Рівень різних видів тривожності (в балах)	
		клас	стать	загальна	шкільна

	самооцінна	міжособитісна	
								
	Нормальний	8	Жін.	30-62	7-19	11-21	7-20	
1			Чол.	17-54	4-17	4-8	5-17	
		9	Жін.	17-54	2-14	6-19	4-19	
		
	Чол.	10-48	1-13	1-17	3-17	
								
		10	Жін.	35-62	5-17	12-23	5-20	
		
	Чол.	23-47	5-14	8-17	5-14	
2	Трохи завищений
	8	Жін.	63-78	20-25	22-26	21-27	
			Чол.	55-73	18-23	19-25	18-24	
		9	Жін.	55-72	15-20	20-26	20-26	
			Чол.	49-67	14-19	18-26	18-25	
		10	Жін.	63-76	18-23	24-29	21-28	
			Чол.	48-60	15-19	18-22	15-19	
3	Високий	8	Жін.	79-94	26-31	27-31	28-33	
			Чол.	74-91	24-30	26-32	25-30	
		9	Жін.	73-90	21-26	27-32	27-33	
			Чол.	68-86	25-25	27-34	26-32	
		10	Жін.	77-90	24-30	30-34	29-36	
			Чол.	61-72	20-24	23-27	20-23	
4	Дуже високий	8	Жін.	>94	>31	>31	>33	
			Чол.	>91	>30	>32	>30	
		9	Жін.	>90	>26	>32	>33	
			Чол.	> 86	>25	>34	>32	
		10	Жін.	>90	>30	>34	>36	
			Чол.	>72	>24	>27	>23	
5	Надто спокійний	8	Жін.	<30	<7	< 11	<7	
			Чол.	< 17	<4	<4	< 8 	
		9	Жін.	< 17	<2	<6	<4	
			Чол.	< 10	<2	<4	<3	
		10	Жін.	<35	<5	< 12	<5	
			Чол.	<23	<5	<8	<5